Prisluhnite.
Ali slišite?
Glasbo.
Povsod jo lahko slišim.
V vetru,
v zraku,
v svetlobi.
Vse okrog nas je.
Vse, kar morate storiti, je odpreti se.
Vse, kar morate storiti,
je prisluhniti.
Zdravo, Porky. Kje je tvoj mali prijatelj?
Ne vem, g. Mannix. –Poišči ga, sicer je tvoja velika rit moja.
Kjer sem jaz odraščal, …
OKRAJNI DOM ZA DEČKE WALDEN
… so mi skušali preprečiti, da bi slišal glasbo.
A ko sem sam,
se oblikuje znotraj mene.
In če bi se jo lahko naučil igrati,
bi me morda slišala.
Vedela bi, da sem njun
in me našla.
Tok-tok.
Zbudi se. –Kdo je tam? Kdo je tam?
Čudak.
Rekel sem tok-tok, čudak. –Kdo je tam?
Tvoja dolgo izgubljena mamica in očka.
Ju lahko slišiš?
Ja.
Ne, ne moreš.
Lahko.
Ti nimaš družine.
Ničesar ne moreš slišati.
Reci.
–Reci. Reci.
Reci. –Reci.
Reci.
Ja,
lahko.
Ničesar ne sliši.
Ja.
Kaj je on?
Čudak.
Sladke sanje, čudaka. –Lepe sanje.
Lahko noč. –Pa eno bolho za pomoč.
Včasih jo svet skuša iztrgati iz tebe.
A jaz verjamem v glasbo,
kot nekateri verjamejo v pravljice.
Rad si domišljam, da tisto, kar slišim,
prihaja od moje mame in očeta.
Morda so zvoki, ki jih slišim jaz,
prav zvoki, katere sta slišala onadva, ko sta se spoznala.
Morda sta se tako našla.
Morda bosta tako našla mene.
Louis. Louie, kje si?
Lyla? Tukaj je. Kaj pa počneš? –Oče.
Čakajo nas. Sedi vzravnano, prosim.
Kje si, mali bratec?
Nismo ti sledili iz San Francisca, da bi igrali zastonj.
Potrebujemo to, bratec. Prav? Jaz potrebujem to.
Ne pozabi se smehljati in bodi sproščena.
Ne toliko sproščena. Dajmo, dajmo.
Verjamem, da sta nekoč,
dolgo nazaj,
slišala glasbo in ji sledila.
AUGUST RUSH
PRED ENAJSTIMI LETI
Ni slabo, Connelly. –Najlepša hvala, stari.
Kje imaš glavnega?
Prekleto, Louis. Samo počakaj, stari.
Louis? Počakaj.
Dekleta, nocoj gremo na zabavo.
Polna luna je in veste, kaj to pomeni, kajne?
Lyla.
Krasen zvok, kajne?
Kaj pa počneš?
Poslušam.
Kaj ti počneš?
Samo prišla sem, da bi … –Pobegnila?
Prisedi.
Pridi, bodi pogumna.
Prva vrsta na sredini.
Slišiš to?
Kaj je to?
Želja.
In kako to zveni?
Ko sem bil še mlad fant, sem govoril z luno.
Si to izmišljuješ?
Bog, tega že dolgo nisem počel.
Je kdaj odgovorila?
No, običajno je.
Sedaj se najdem le na strehi in govorim sam s seboj.
Kot lunatik.
Sam tukaj zunaj.
No, jaz sem tukaj.
Res si.
Jaz sem Louis.
Lyla.
Kakšna je tvoja zgodba, Lyla?
Ne vem. Jaz sem …
Samo jaz sem.
Kaj gledaš?
Tebe.
Naslednji.
Kaj je hotel? Kaj si mu rekel?
Saj veš, običajne bedarije. Novi tip.
Sem g. Jeffries iz otroškega skrbstva za državo New York.
Dobro, Evan.
Rojen 17. decembra 1995,
skrbnik država New York.
Kako dolgo si tukaj, Evan?
Enajst let in šestnajst dni.
Štel sem.
To pa je dolgo.
Kako to naredite? –Kaj?
Samo oponašanje vetra je.
Ne bi želel biti nastanjen pri pravi družini?
Že imam družino. –Seveda jo.
Mislim starše in to, vendar ne živijo s teboj.
Zdaj ne.
Tudi stikov nimaš z njimi.
Imam. –Imaš?
Kaj, te pokličejo?
Te pridejo obiskat? Ti pošljejo …
Nočem, da me pošljejo stran.
Razumem te.
Veliko otok je v strahu, če bi zapustili svoj prvi dom,
da jih njihovi starši ne bi mogli najti.
Je tako?
Moje delo je, da poskrbim,
da se ti nikoli kaj takega ne zgodi.
Torej se nimaš česa bati.
Hvala.
Storil bom nekaj, kar sicer nikoli.
To je moja številka.
Če bi se kdaj hotel pogovoriti z menoj, o čemerkoli,
me pokliči. Razmisli tudi o tem, kar sem rekel.
Zunaj je prostran svet z milijoni zvokov vetra.
Vem.
Sedaj lahko greš.
Mannix pravi, da ne bomo več videli staršev.
Mannix je velik lažnivec.
Ja, vem. A kaj, če ima prav?
Mislim, kaj, če nikoli ne pridejo?
Komaj se še spominjam svoje mame.
Če oni ne najdejo nas, bomo mi morali njih.
O, mojbog. –Jutro. Kako gre?
Spravi se stran.
Iti moram. –Naj te pospremim domov. –Ne.
Oče me čaka pri Sherry.
Česa takega še nisem storila. V velikih težavah sem.
Dobi se z menoj tukaj ob desetih. Poleg oboka.
Privoli. –Reši ga bede in privoli.
Reci, da boš.
Za teboj.
To razumem, kot da.
V velikih težavah boš. Vsaj sporočilo bi pustila.
Ja, sporočilo o odkupnini. Veš, vseeno mi je.
Imela sem najbolj neverjetno noč v življenju.
Taksi!
Louis. Ne bo prišla.
Oh, stari. Eno dekle?
Pridi, zamudili bomo polet.
Taksi! –Louis, kam pa greš?
Oprostite.
Louie.
Nikamor ne greš.
Lyla! –Oče, ne grem s teboj.
Lyla, poslušaj me. –Ne.
Ne drzni si oditi stran. –Ne grem s teboj.
Lyla!
Takoj pojdi v avto.
Lyla! Lyla!
Louis.
Se spomniš, kaj je oče govoril o princeskah?
Vedno iščejo svojega princa. In ti nisi noben princ, brat.
Kako lahko veš?
Kaj bom zdaj?
Vem, da sta nekje zunaj.
Ne vem, od kod prihaja,
vendar se tega oprijemam.
In ne morem izpustiti.
Nekje v sebi vem,
da sta me vedno želela.
Morda sta se samo izgubila.
Kaj je smisel petja, Marshall?
Ne bo me slišala.
Zapuščam bend. Žal mi je, Marshall.
Ne zapusti nas, Louis.
Vse, čemur si se odrekla, vse, čemur sem se jaz odrekel …
Ne morem. Žal mi je, Frank. Ne morem, stari.
Poslušaj me. –Ne!
Me razumeš? Ne vem, kako naj rešujem to težavo.
Mislim, kam boš dala otroka? In kaj je s tem fantom?
Njega ni zdaj tukaj.
Odhajam. –Ne moreš. Kam? –Bi me samo izpustil?
Louis.
Lyla.
Ej, Louis.
Lyla.
Težave z zarodkom imamo.
Otrokov srčni utrip pada.
Pada.
Žal mi je.
Ni ga več.
Našel sem ga na avtocesti zunaj Montroseja.
Taval je po cesti. Pravi, da je sledil glasbi.
Luna naj bi mu naročila. Ja, fant je odsoten.
Glej, natrpan dan imam pred seboj.
V redu, prijateljček, pridi.
Tega Jeffriesa ni bilo v pisarni še.
Pustil sem mu sporočilo, da pride pote.
Prav. –Izvoli. Drži jo.
Ne izgubi. Če ga ne bo v uri, ga še enkrat pokliči.
Saj to znaš, kajne? –Ja. –Imaš kaj denarja?
Tu imaš 12 dolarjev. Prekleto, otrok, pospravi v žep.
Se vidiva.
Pojdi na pločnik.
GLASBA GENIJA ARTHUR X SPREJEMAMO PRISPEVKE
Dobro, meščan. Plačal si. Imaš kakšno željo?
Ne.
V redu potem.
Stran. Motiš moje ravnovesje.
Nihče se ne dotika tega instrumenta razen mene. Roxy je moje dekle.
Končali smo tukaj, pojdi poiskat svojo mamico.
Ne vem, kje je. –Krasno, res krasno.
Policisti pridejo okrog šestih. Reci jim, da si se izgubil.
Poslali te bodo nazaj, od koder si prišel. –Nočem nazaj tja.
No, prav.
Dan je že tako uničen. Jaz grem.
Kaj je?
Nimam kje biti.
Sem ti zdim kot lastnik nepremičnin?
Koliko mrtvih predsednikov imaš?
Fickov? Cvenka?
Pokaži mi denar.
Misliš to kar jaz? –Ne, jaz mislim nekaj drugega.
Dovolil ti bom, da mi kupiš pico.
To počnem že deset let, Bob. Rekel sem deset odstotkov.
Zaključiti moramo posel. Počakaj trenutek.
Ne. Rekli smo deset odstotkov.
Ja, to poganja svet.
Samo deset odstotkov mi priskrbi, prav?
Hvala.
Potrebujete kaj, gospod? –Poznate kakega plačanega morilca?
Poznam basista, ki bi vam utegnil pomagati.
Rad se pretepa s solisti.
Nick?
Kaj pa počneš, stari?
Še vedno vozim. Plačujem te račune za lansko poroko.
Povsem pravilno. Prijetno dekle je.
Igraš sploh kaj? –Ne.
Zakaj, za vraga, pa ne? So ti prsti odpadli?
No, greš naprej.
Kaj pa ostali fantje? Si koga videl zadnje čase?
Še vedno igramo,
a bratje Connelly se nikoli niso zares vrnili brez enega brata.
Si videl Marshalla kaj zadnje čase?
Si ga ti?
V soboto imam rojstni dan.
Zabava je pri meni. Pridi, pripelji svoje dekle.
Lepo te je videti.
Spominja me na New York. Dobri stari časi, kaj?
Vem.
Vem. Dobro, ne vem.
"Für Elise" od Beethovna. To bi morala vedeti.
Saj res.
Boste vedno naša učiteljica, gdč. Novacek?
Vsaj, dokler se vaša prejšnja učiteljica ne vrne.
Toda le, če me boš klicala?
Lyla. –Tako je.
Trčeni ste, gdč. Novacek. –Megan. –Imaš vse?
V redu. –Adijo.
Zdravo, ljubica.
Si se imela lepo?
Hvala.
Tukaj si. –Zdravo.
Preden rečeš ne … Dobro, zamisli si to.
Ti na odru, jaz spremljava, tisoče ljudi.
Newyorška filharmonija. Pravkar sem dobila vabilo.
Hočejo te nazaj. Za en večer je, a te hočejo nazaj.
Nočem biti tam zgoraj.
Lyla …
Kdaj si boš zopet dovolila, da si srečna? –Saj sem srečna.
Govorim o takrat, ko vsi drugi odidejo domov.
Glej …
Vem. Prav? Vem.
Razmisli. Učiteljica glasbe si, ki ne igra več glasbe.
Reci mi trapa.
Dobro, trapa. –Vidiva se doma. –V redu.
Ne, jaz nimam očka. Oče je pijanec,
mama pa jo je popihala z nekom po imenu Mali Jezus.
Pa veš, nič kaj mali Jezus ni bil, če me razumeš?
Nikoli se ni zmenil zame.
Pridi že. Tukaj sva midva.
Z Wizardom sem že leta. –Kdo je on?
Res prava pojava.
Njegovo pravo ime je Maxwell Wallace.
Vzel me je k sebi. Pravi, da sem naložba.
Dal mi je to Roxy. V starih časih jo je kupil.
No, ni je zares kupil. Lahko bi rekli, da jo je našel.
Dobro, ukradel jo je.
Wizard? Dal mi je tisti prostor na trgu.
Moji starši? Ti mi niso dali ničesar.
Nekoč bomo vsi zvezde.
Kakšno je geslo? –Odpri že prekleta vrata.
Na živce mi greš že s tem.
Dobro, za menoj.
Kako ti je že ime? Evan si, kajne?
Ja, to je naš dom.
Tu je bolj norišnica, zato ostani na nogah.
Ja, že nekaj časa živim tukaj. Pridi.
Hej, poglej to.
Koliko si zaslužil? –Deset dolarjev. Lažeš. Da vidim. –Ne lažem.
Kaj sem ti rekel glede tega?
Arthur je. –Smejal se bom na tvojem pogrebu.
Igrat grem košarko. –Vse čisto.
Stari, moral bi ga treščiti v glavo.
Streljaj, streljaj!
Pica!
Pica, pica, pica.
Raje pohiti, preden se vrne Wizard.
Razkurjen bo, če bo videl, da si kupil pito.
Ne jemljem družinskega denarja.
Meščan jo je kupil.
Pozdravljeni, ljubitelji glasbe.
Ko mačke ni …
Kdo ima rad pico?
Kdo je to storil?
Arthur?
Kaj je on? –Preklet bedak.
Preklet bedak je. –Dobro jo bo skupil.
Kaj si ti, Arthur?
Nekaj posebnega, Wizard.
Na tankem ledu si.
Nisem vzel družinskega denarja. On jo je kupil.
Kaj?
Nori ste videti.
Saj sem nor.
Vidiš?
Pridi sem.
Takoj!
Pridi.
Kako ti je ime? –Evan, gospod.
Kaj počneš tukaj? –Sledil sem glasbi.
Kje si tega pobral, Artur, v Bellevue?
V življenju še nisi zaigral note.
Ali veš, kaj je glasba?
Mali opomin boga, da je še nekaj poleg nas v tem vesolju.
Harmonična povezava med vsemi bitji, celo zvezdami.
Je to šola?
Ja, šola, ki te šopa in pobere ves denar.
Ja, mi smo najboljši iz razreda.
Ni!
Posel je.
Žepe! –V redu, pa dajmo.
Gremo, gremo. –Žepe.
Vstani.
Peanut, dobro opravljeno.
Imam oči tudi zadaj.
Dobro opravljeno.
Veriga je tako močna,
kot njen najšibkejši člen.
Daj no, Arthur. To je drobiž.
Washington Syuare imaš. To je bil moj prostor deset let.
Vzemi, preden si premislim.
Še v ubožnico me boste spravili.
Dobro, miške, hitro nazaj v svoje luknje. Pojdite.
Harmonične sanje, dragi otroci.
Roxanne. Stari, ubil ga bom.
Veš, kaj je tam zunaj?
Vrsta višjih tonov, za katere poskrbi narava.
Vodeni so z zakoni fizike celotnega vesolja.
So prizvok, energija, valovna dolžina.
In če jih ne sprejemaš, ljubi bog, ne boš nikoli slišal.
Od kod mislite, da prihaja?
Kar slišim.
Mislim, da prihaja od vse povsod okrog nas.
Prehaja skozi nas, nekatere.
Nevidno je, toda lahko čutiš.
Torej jo samo nekateri lahko slišimo?
Samo nekateri poslušamo.
Mislite, da moja starša poslušata?
Jaz te slišim, dečko.
Kot …?
Ja.
Me sploh poslušaš?
Louis.
Pridi. Je že čas, da spoznam tvojo družino.
Poslušaj, Jen, morda tole ni tako dobra zamisel.
Odrasti že. Pridi.
Pridi. –"Odrasti že."
So vsi Irci tako glasni? –Ja.
Zdravo, Louis.
Marshall, tvoj brat je prišel.
Louis.
Zdravo, Nick.
O, mojbog.
Si to ti?
Kdaj bi mi povedal, da si bil v bendu?
Gotovo je veliko reči, ki ti jih Louis ni povedal.
Za koga si napisal to pesem? –Rekel sem ti, da je tole napaka.
Tako je, kar odidi. Zapusti nas znova.
Kaj, Lou? –Reci, kar imaš. –Ne, kar odidi.
Daj, reci. –Znaš samo to dobro?
Daj, udari me. Kar daj.
Ničesar ne čutim. Daj, udari me.
Dušim se tukaj.
Si v redu, stari?
Si v redu?
Dobrodošla v Connellyjevem klanu.
Jennifer.
Veš, lepo je bilo videti spet starega Louisa tam,
čeprav zgolj za sekundo.
Louie, kaj ne bi moral biti v avtu z dekletom,
ko se odpelje v sončni zahod?
Umazal si boš obleko tam.
To je sporočilo za Lylo Novacek.
Prosim, pokličite v bolnišnico Good Samaritan.
Kličem zaradi vašega očeta Tohomasa Novaceka.
Nisem bil prepričan, če boš prišla.
Moja oporoka je zgornjem predalu mize v delovni sobi.
Oče, nehaj, prosim te. –Lyla, prosim.
Še je.
Vedno sem le hotel, da imaš ves tisti obet, vse tisto življenje.
A tako mlada si bila. Še veliko dela naju je čakalo.
Nisi bila pripravljena. –Dovolj je, oče. Res.
Mislim otroka.
Tisti otrok bi te lahko ranil.
Ime otroka: BABY NOVACEK
Lahko bi te ranil in jaz … Nisem smel tega dovoliti, Lyla.
Sprejel sem odločitev za naju.
O, mojbog.
PRIVOLITEV STARŠEV V POSVOJITEV
Odločitev za naju.
Čakaj …
Žal mi je.
Kje?
Kje je?
Nisem nameraval … –Kje je?
Ne vem.
Glasbo moraš imeti rad bolj kot hrano.
Bolj kot življenje. Bolj kot sebe.
Ali čutiš?
Pokaži mi. Igraj za svoje starše.
Letiš, mali.
Ja!
Veš, o čem razmišljam?
Moral bi reči: O čem razmišljaš, Wizard?
Naučil te bom vsega, kar vem, zastonj.
Ti boš dobil Roxanne in moj prostor v parku.
Obdržal boš polovico svoje napitnine. Kot ekipa sva.
Nekaj je narobe pri tem. –Kaj?
Mislim, da nastopanje po parkih in vogalih ne bo dovolj.
Ne bo?
Evan, nadeti ti morava novo ime.
Nekaj z malce več popa.
Kaj želiš biti v svetu? Na celem svetu, kaj želiš biti?
Zapri oči in razmisli o tem.
Najden.
Nima dovolj jina.
Nekaj z več janga, veš? –Ja.
Ja, dajva …
Ko smo že pri željah. Poglej to.
AUGUST RUSH (DRVI) NA PLAŽO Pripravite se na vročinski val.
Katero ime ti pade v oči pri tem, kaj? –Plaža?
Je dobro ime za bend, a ne za izvajalca.
Ne moreš reči: Pozdravite Beach. Ne, ne.
August Rush. August Rush. Te to ne pogreje?
Že vidim: Produkcija Wizard predstavlja
prvega na hit lestvici:
Augusta Rusha!
Ja –Ja. Jaz!
August, August, August. –Kar spreleti me.
Kar zmrazi me. Lasje na hrbtu mi stojijo pokonci.
Res? –Ja, kar poglej. Poglej to. Ja.
Letim! Letim! –Ja, August Rush!
August. –August Rush.
Hvala.
Kaj počneš v New Yorku?
Lizzy, vedno sem čutila, da je živ.
Vidim otroke njegove starosti in si zamišljam, kako bi izgledal.
Velike modre oči, kot njegov oče in … –Mojbog, Lyla.
Včasih sem ležala v postelji in prisežem, da sem ga lahko slišala.
Prisežem, da ga lahko slišim. –Lyla, pomiri se.
Kako naj se pomirim?
Pomirjena sem bila več kot deset let in glej, kam me je pripeljalo.
Lyla, meša se ti že. –Prav imaš. In morda je že čas.
Ne naredi kakšne neumnosti.
Na medenih tednih sva, a odhajava. Prideva, kakor hitro bova lahko.
Evan je morda v družbi starejšega moškega in še vedno v New Yorku.
Vreden je trikrat več, kot ponujaš.
Slišal si ga v parku! –Prava tečnoba si!
250, če lahko igra dve uri. –Ne, petsto, sicer odide.
Petsto? Dam mu 250 … –Petsto, sicer odide, prav?
Odide? –Neodkriti biser imava, Jack.
Ne, ni staršev. Jaz sem njegov skrbnik.
Jaz sem njegov predstavnik, zato jaz sklepam posel.
Vam lahko pomagam?
Poskušam najti svojega sina. –Počakajte trenutek.
Ime?
Mamica.
Ne vem.
Mamica.
Mamica, poglej me.
Žal mi je, gospa, zapiramo.
Prosim, samo njegovo ime bi rada izvedela.
Da bi sploh pretehtali možnost, da bi vzpostavili stik z otrokom,
je za to nadroben postopek. –Ne zanima me vaš postopek!
Gospa, zaprto imamo. Vrnite se jutri.
Lyla.
Novacek.
Pozdravljeni. Tu Lyla … –In Lizzy.
Trenutno naju ni tukaj, zato pustite sporočilo.
Lyla Novacek - Biografija.
Trenutno prebiva v Chicagu, v Illinoisu, kjer …
Arthur!
Kaj sem ti rekel o govorjenju z neznanci?
Kako vam je ime? –G. Jeffries, pa tebi?
Arthur. Sedaj nisva več neznanca.
Glejte, g. Wallace, svoj običajni obhod delam.
Poskušam najti te otroke.
Tej deklici je ime Geralda. Imeti bi morala 14 let.
Ne poznam je, g. Jeffries.
Morda pa mi lahko pomagate pri tem mladeniču.
Pogrešan je od nedavna. Evan Taylor.
Star je okrog 12 let.
In kaj, če najdem tega Evana in ga predam vam?
Kaj potem? Ni vam mar za otroka, po tem, ko je v sistemu.
Ni tako … –Dobro vem, kako je.
Ne spremljate ga. Premeščate ga iz doma v dom.
Na koncu si na kraju, kjer te uničijo.
Ko zvečer ležeš in skušaš zatisniti oči, zamašiti ušesa.
Zapreti svet.
Kaj se zgodi takemu otroku? Kaj mislite, da sliši?
Nič. –Nič. Popolnoma nič.
Si ti v redu? Ja, sem. –V redu je.
Štirinajsta postaja, narednik O'Malley.
Ne. To ne gre.
Ne! Je to dokončno?
Prav, tu imaš mojo dokončno ponudbo: Zgodovina sva!
Pogodba ne velja več. –A jaz želim igrati.
Igral in dihal boš takrat, ko ti bom jaz rekel.
Me razumeš? –A jaz moram igrati.
Wizard, morata me slišati.
Pozabi na svoje starše! Tudi onadva sta prav hitro tebe.
Ne veš, kako bi ti lahko bilo in kako dragocen je tvoj dar.
Samo otrok si, ne veš.
Jaz vem, August.
Wizard. Wizard. –Kaj se je zgodilo?
Policaji so lovili Arthurja. –Razkropite se. Poznate postopek.
Pomagati moramo Artyju. –Pozabi ga. Znašel se bo.
Tako je pravilo. –Ne.
August! –Zgrabite ga. Tam je.
Na tej strani je šel ven.
Tam zgoraj. Ga vidite? Glejte, tam.
Otrok, ne premikaj se. –Hej, vi!
Policaji. Policaji.
Policaji. Tukaj.
Zgrabite tistega otroka. Zgrabite ga.
Ne smeš dovoliti, da te ujamejo.
Če te, jim ne povej svojega pravega imena,
ker bi te poslali takoj nazaj, od koder si prišel.
Nočem te izgubiti, a če se ločiva, se dobiva pri oboku.
Ne povej jim svojega imena.
Ko rečem teci, teci. Prav?
Pokažite roke.
Teci, August. Teci!
Fantič, ustavi se.
Odprite vrata.
Pozdravljeni. –Zdravo.
Vem, kako je to videti. Nisem nora.
Nihče ne misli, da ste. Kako vam je ime?
Lyla Novacek.
Tako je, kot so vam razložili. Izpolnite nekaj obrazcev …
Rekli so šest mesecev. Nimam toliko časa za obrazce.
Potem vam ne morem pomagati.
Razložite mi nekaj. Zakaj zdaj?
Zakaj ne prej? Kaj je tako pomembno, da ga hočete zdaj?
Vedno sem ga hotela.
Čakala sem enajst let, dva meseca in petnajst dni,
da odkrijem, da je živ.
Štela sem.
Pozdravljeni. Tu Lyla … –In Lizzy.
Trenutno naju ni tukaj, zato pustite sporočilo.
Kaj čakate? –Vidite, poznam to dekle, ki živi čez cesto.
Lyla Novacek … Torej stojim tu in čakam.
Napisal sem ji pesem. –A, glasbenik.
Ne morem spati zaradi nje.
Nekaj dni je že nisem videla. Na medenih tednih je.
Hvala.
In to ni vaš podpis?
Se zavedate, da je bil gotovo že nameščen pri družini?
Imate otroke, g. Jeffries?
Ja, imel sem.
Torej veste.
Kdaj je rojen?
17. decembra 1995.
Ja, vem.
Oprostite za trenutek.
To je on.
Ja.
Si ti spal pod mojo posteljo?
Ti živiš tukaj? –Ja, začasno z babico.
Imaš rad glasbo?
Bolj kot hrano.
Pa poznaš note? –Nisem jih še videl tako.
Poglej tukaj:
"E, G, B, D, F" na črtah.
In "F, A, C, E" med črtami.
In "G, B, D, F, A".
In "A, C, E, G". Razumeš?
Kot angel si.
Prav. Iti moram.
V šolo moram.
Si lahko sposodim to?
Se vidiva.
Sveta …
Častiti J.!
Tega ne boste verjeli, častiti J. Pridite hitro.
Počasi, Hope. –Morate iti pogledat.
Se spomnite, ko ste nam razlagali o Mozartu? –Ja.
Ko ste rekli, da je bil glasbeni čudak?
Čudež. –Tako je.
Tudi jaz imam enega teh in živi pod mojo posteljo.
Pokazala sem mu lestvico in ko sem se vrnila, je …
G. Jeffries, pozdravljeni. Lyla Novacek spet.
Samo preverjam.
Seveda, razumem. Če imate še kakšne informacije,
me pokličite.
Vzela ga bom.
Kako dolgo nameravate ostati?
Kolikor bo potrebno.
Oprosti.
Ne vem, Lizzy, tako je,
kot bi se ravno zbudila
in morala znova igrati.
Morala bi igrati.
Vem, da je slišati noro, a morda me bo slišal.
Zdravo, Marshall. Jaz sem.
V New Yorku sem.
Je bend brez enega brata Connelly še vedno jezen?
Krasno bi bilo, če bi bili tu. Samo zamisel je.
Zdravo, Frank. Jaz sem, Louis.
Louis Connelly. –In?
Pred nekaj leti sem igral tukaj z bendom.
No, pred desetimi leti.
Poslušaj, Frank.
Zaigral bom eno pesem. Prav? Samo eno.
In če ti ne bo všeč, me lahko vržeš ven.
The Juilliard School of Music Glasbena šola
Čudež ste nam pripeljali, častiti. –Res je skrivnost.
Dean, mislil sem, da je angel.
Nikjer ni nobenih podatkov o Augustu Rushu.
Lyla, samo sprosti se.
Ta del. –Preveč se ženeš. –Ne vem, če zmorem.
Igraš s filharmonijo.
To je odlično.
Dobro, nadaljujva.
Začne s C-durom, nato z modulacijo v G.
Ko enkrat pridemo do G, se vrnemo na C, zelo preprosto.
In imamo C, G, C.
Povsem na začetku, C dur.
Imamo ta kaotični obrat v G dur.
C, nato prehod v G.
Kaj je to, August?
Pojemanje kvinte, gospod. Ključ se spremeni tukaj.
In nato se zviša z rogovi, oboami …
v hitre stakate strune.
Gospod Rush.
Oprostite. –Zakaj se opravičuješ, August?
Včasih ne poslušam dobro, in ne naredim naloge, kot bi moral.
Prepričana sem, da se boš še izboljšal.
Newyorški filharmonični orkester bo imel koncert.
V zgodovini šole še nismo izvajali dela učenca prvega letnika
in zagotovo ne nekoga tvojih let.
A sedaj smo jih vprašali, če bi izvedli tvojo rapsodijo.
Bi ti bilo to všeč?
No, lepo. Lepo.
Koliko ljudi jo bo slišalo?
Izvajana bo v Central Parku na veliki trati.
Sto?
Veliko več. Tisoče.
Prav. Ker jo moram igrati za veliko ljudi. Veliko in veliko.
Skušali bomo pomagati.
August, nastopili bodo trije umetniki. Ti boš zadnji.
Kako ti to uspe?
Kako pride glasba k tebi?
Slišim jo.
Včasih se zbudim in je tam, ali jo slišim, ko hodim po cesti.
Kot bi me nekdo klical.
Da jo zapišem, je kot bi jih klical nazaj.
Koga?
Tiste, ki so mi dali glasbo.
Si res pripravljen za to, Louis? –Si ti?
Bravo, August!
Zelo dobro!
August, fant, tebe je res težko najti.
Povsod sem te iskal. –Oprostite, motite skušnjo.
Vašo skušnjo, seveda. –In kdo ste vi?
Pridi k meni, sin.
Pridi sem.
Kaj so ti naredili?
Nič.
Ti ljudje ti lahko ukradejo dušo.
Gospod, kdorkoli že ste, nimate pravice.
Njegov oče sem! Vso pravico imam.
Odpeljal te bom domov. Pridi.
Ampak koncert imam. Všeč mi je tukaj.
Izreden deček je … –Mislite, da ne vem?
Če ste ga zvlekli s ceste, vam to daje pravico?
Počakajte malo, tukaj smo ga učili.
Kaj pa boste? Mu napolnili glavo s klasično teorijo in pravili?
Glasbe se ne morete naučiti iz knjig.
Tam zunaj je.
Vi ste učili njega?
On lahko uči vas. Vi se učite od njega.
Res je, g. Rush, vsak dan smo se.
Z družino bi moral biti. Pridi.
G. Rush, prosim.
Se zavedate pomembnosti jutrišnjega koncerta za Augusta?
August. Počakaj, poslušaj.
Takoj mi moraš povedati. Je ta moški res tvoj oče?
Lahko mi poveš resnico.
Poznam tvoje pravo ime.
Evan.
August.
Evan.
Je on tvoj oče?
Naučil me je vsega, kar vem.
Pa smo se vrnili.
Ne otežuj si, Aug. Wizard ni tako slab.
Videl si fanta, kajne? Čudež narave je. Ja.
Torej tisoč na noč, zagotovljena dva tedna v treh mestih.
Nato ga pošljemo tvojemu partnerju na zahodno obalo. Ne.
Samo ne počuti se dobro.
Pravi, da ga edino ti lahko ozdraviš.
Konkurenca. Dobro, vrnil se bom. Ti počni, kar pač počneš.
Ej, ej.
Jaz sem njegov zastopnik. Zato pa sklepam posel.
Daj no. Ne, ni staršev.
Zelo lepo, fantič.
Gibson J-200?
Lepa je. Jo lahko vidim?
Hej, je že v redu.
Tudi jaz sem glasbenik.
Ja.
O, ja.
Dobro deluje.
Kar dobri ste.
Hvala.
Poizkusi, kaj lahko ti z mojo.
Kako dolgo že igraš? –Šest mesecev.
Šest mesecev? Kako si se naučil tako igrati v šestih mesecih?
Juilliard.
Juilliard?
Da, gospod. Nocoj imam svoj koncert.
In jaz naj bi ti verjel?
Ja. A ne morem iti.
Zakaj to?
Nekako dolga zgodba je.
Če bi jaz hodil na Juilliard in imel nocoj koncert,
ga za nič na svetu ne bi zamudil.
Ja.
A kaj, če bi se zgodilo nekaj slabega, če bi šli?
Nikoli se ne odrečeš svoji glasbi. Ne glede na to, kaj se zgodi.
Ker, kadarkoli se ti zgodi kaj slabega,
je glasba tvoje edino zatočišče.
Jaz sem se tega naučil na težji način.
In kakorkoli, poglej me.
Ničesar slabega se ne bo zgodilo.
Imeti moraš malce zaupanja.
Jaz sem Louis.
Ev… August.
August Rush.
Lepo ime. –August!
Pridi!
Iti moram, August.
Adijo.
Ja.
Adijo.
Ja, naučil sem ga našo številko.
Razumem. Vaš oddelek se trudi po najboljših močeh.
Mislite, da se mu je zgodilo kaj slabega?
Prepričan sem, da je v redu. Molil sem zanj. Si ti?
Sem.
No, če ga ima oče rad, kot bi ga moral,
potem bo naredil, kar je najbolje za sina.
Verjameš temu, kajne? –Ja. –Dobro.
Sedaj pa se pojdi pripravit.
Dobrodošli na našem koncertu v Parku
in proslavi za štipendiste.
V veliko zadovoljstvo mi je
znova pozdraviti na odru eno Juilliardovih najboljših,
Lylo Novacek.
Zdaj moram iti.
Tokrat se ne bom vrnil.
Samo šali se, Wizard.
Z Augustom imava sporazum. Kajne?
Aug, ne moreš me zapustiti. –Ja, lahko.
Ker moraš najti starše? –Ja. Moj koncert se pričenja.
Ves denar stavim, da te starša ne bosta mogla najti. Veš, zakaj?
Ker te ne moreta slišati. Verjetno sta mrtva.
Nikamor ne greš.
Nimaš kam iti, sinko.
Teci, fant.
Teci, August, teci.
August!
Hvala vam, dame in gospodje.
Glasba nas je vedno očarala s svojim načinom komuniciranja.
Brez besed, brez podob.
In to nas vodi k predstavitvi zadnjega dela.
Koliko je še do letališča?
Kakšna gneča.
Vrne te v stare čase, kaj, Louis?
August Rush.
Evan Taylor.
Na žalost našega zadnjega izvajalca …
Tukaj je. Tukaj je.
Odlično.
Verjetno nihče ne bi mogel bolje poosebiti skrivnosti glasbe,
kot naš zadnji skladatelj.
Kaj je to? –Pomladanski koncerti v parku.
Izpustite me ven.
Izpustite me ven!
Glasba je povsod okrog nas.
Samo prisluhniti morate.
Prevod in priredba: ZoMk